Vážení přátelé, milí hosté
dovolím si Vás v krátkosti seznámit se Svazem venkovské turistiky ČR a vývojem a stavem venkovského cestovního ruchu v České republice.

Představení sebe 
předsedou Svazu jsem od května 2005, předtím jsem byl několik let jeho členem a zastával funkci v kontrolním výboru. Jsem současně podnikatelem v agroturistice, spoluvlastním rodinnou farmu s chovem ovcí, kde od roku 1995 provozujeme zahradní kemp a od roku 1997 penzion. 

Vývoj po roce 89, 
Po roce 1989 začínala venkovská turistika v ČR víceméně od nuly, stejně jako asi ve všech post-socialistických státech. Soukromé hospodaření v zemědělství se obnovovalo pozvolna a o propojení zemědělství s cestovním ruchem uvažoval jen málokdo. Průlom do této situace přinesla aktivita Evropského centra pro eko agro turistiku (ECEAT), které ve spolupráci s partnery z Nizozemí přesvědčilo pár desítek farmářů, aby dali hostům z Nizozemí k dispozici svůj pozemek pro pobyt se stanem nebo karavanem. Poté, co turisté opravdu přijeli a zaplatili, se mnohým rozsvítilo v hlavách a farem s nabídkou ubytování začalo přibývat. Klíčem k úspěchu se stalo vydávání katalogu „Zelené prázdniny“, a to zejména díky dobré distribuci v Nizozemí a Belgii, zajišťované tamními partnery. Katalog byl vydáván cca 8 let a každoročně jeho prostřednictvím přijíždělo několik tisíc hostů. Vzhledem k postupnému poklesu zájmu zahraničních partnerů (distributorů katalogu) i ubytovatelů a bouřlivému rozvoji internetu se tištěný katalog v posledních letech nevydává. 

Vznik Svazu, spolupráce s ECEAT
Svaz venkovské turistiky vznikl v roce 1997 a po několik let se marně snažil rozšířit svou členskou základnu. Změnu přineslo až zahájení spolupráce s již jmenovaným sdružením ECEAT, které svým spolupracujícím ubytovatelům doporučilo členství ve Svazu a ti je většinou přijali. Cca od roku 2000 do roku 2005 byla spolupráce těchto dvou subjektů velmi úzká a ECEAT byl do jisté míry servisní organizací, která zajišťovala propagaci ubytovatelům, rezervace pobytů hostům, vedení agendy Svazu i praktické provádění certifikací, o kterých se zmíním dále. Od roku 2005 došlo k zřetelnějšímu oddělení obou organizací, ačkoliv nadále zůstáváme partnery.

Členstvo
našimi členy jsou převážně drobní ubytovatelé, kteří provozují ubytování jako vedlejší činnost. Typické selské statky a farmy (kterých není v Čechách ani dnes mnoho) doplňují ubytovatelé s malým domácím hospodářstvím (záhumenkáři), majitelé rekreačních chalup, malých kempů i nově vybudovaných menších rekreačních areálů. V současné době má náš svaz 166 členů a ačkoliv bychom rádi jejich počet výrazně zvýšili, zatím se nám to nedaří.

Certifikace
V roce 2000 se dohodly 3 profesní asociace (náš Svaz, Společenstvo kempů a chatových osad a Klub českých turistů) s Ministerstvem pro místní rozvoj na zavedení „Doporučeného standardu ubytovacích služeb“. Standardy byly vydány tiskem na náklady ministerstva společně v jedné brožuře a pro označení certifikovaných objektů byly vyrobeny smaltované tabulky s logem Svazu a označením typu ubytování. Kvalitativní třída se uvádí na tištěném certifikátu, umístěném uvnitř objektu.
Certifikace je významným marketingovým nástrojem pro zdůraznění kvality ubytování a zejména jeho souladu s obecně uznávanými parametry v tomto oboru. V poslední době nabývá certifikace na významu též z důvodu jejího zařazení mezi povinné náležitosti při čerpání dotací z evropských fondů.

Další aktivity – příručky (hygiena, Jedou k nám hosté, volný pohyb služeb,...)

Svaz venkovské turistiky je od roku 2005 členem Svazu obchodu a cestovního ruchu, který je jedním z nejvýznamnějších zaměstnavatelských svazů a je partnerem státní správy na nejvyšší úrovni, například při připomínkování některých zákonů a vyhlášek. Je též schopen úspěšně lobovat za zájmy cestovního ruchu - byl, mimo jiné, úspěšný při prosazení ponechání ubytovacích služeb ve snížené sazbě DPH, vyjednává s autorskými svazy o podmínkách placení autorských poplatků, vyjednává s ministerstvy o letošní novele zákona 159/99 o službách  v cestovním ruchu a povinnosti pojištění poskytovatele zájezdu proti úpadku. Společnou aktivitou našich svazů a dalších partnerů je též vydávání informačních publikací pro podnikatele, např. Příručka správné výrobní a hygienické praxe ve stravovacích službách, Pravidla pro volný pohyb služeb a svobodu usazování v EU a další.

Legislativa, aneb jak se nám v Čechách podniká...

-	Ubytování - pronájem nebo podnikatelská činnost?
V českém právním řádu je příjem z pronájmu samostatným základem daně a tato činnost není podnikáním. V případě pronajímání několika málo pokojů bez nabídky dalších služeb, zejména stravovacích, se dle našeho názoru nejedná o podnikatelskou činnost a drobný pronajímatel by měl bez živnostenského listu v mnohém lehčí život. Dobře to znají v sousedním Rakousku, kde se za pronájem vždy považuje ubytování do 12 lůžek (opravte mě, pokud se pletu). Těžko pochopitelné je, proč je tato možnost u nás velmi málo využívaná.
–	nutnost platit minimální daň - soc-demo vláda zavedla povinnost platit tzv. minimální daň z příjmu. Znamená to, že i když jako podnikatel skončíte ve ztrátě (třeba z důvodu vysokých nákladů na opravy), stejně musíte zaplatit daň z příjmu, jako byste si vydělali asi 100.000 Kč (cca 3.400 EUR). Pokud se tedy chce člověk živit vlastními silami místo braní podpory v nezaměstnanosti, je za to ještě pokutován nehorázným zdaněním. 
–	platby na zdravotní a sociální pojištění Platby za zdravotní a sociální pojištění – výpočtový základ roste v posledních letech každoročně o 5% a též se každoročně zvyšuje minimální částka pro toto pojištění. Pro potenciálního začínajícího podnikatele se tyto povinnosti stávají nepřekonatelnou bariérou.
–	hrozba registračních pokladen – povinnost, schválená minulým parlamentem je momentálně o rok odložena (platí pro stravovací služby a maloobchod) 
–	povinnost pojištění proti úpadku při nabídce ubytování s programem –těsně před volbami schválili soc.- demo. poslanci zákon, který zakazuje nabízet „balíčky služeb“ (= pobyt s programem) bez pojištění proti úpadku. Pojištění je podmíněno složením kauce ve výši několika desítek tisíc korun a platbou pojistného v podobné výši. Pro drobného podnikatele neprůchodné.
–	zmatečné a zbytečně přísné hygienické předpisy – hit několika posledních let – povinnost používat bezdotykové baterie ve stravovacích provozech je již minulostí (naštěstí). Zbylo po ní „jenom“ tisíce zbytečně rozbourávaných kuchyní, stamiliony zbytečně vynaložených nákladů a většinou nefunkční baterie. A tvrzení hlavního hygienika, že žádný úředník tyto baterie nikdy nevyžadoval, že to chtěli sami podnikatelé. 
–	nový zákoník práce má ještě více utužit současný nepružný systém zaměstnávání. Proč má živnostník, zaměstnávající jednoho zaměstnance, plnit stejné předpisy, jako nadnárodní koncern?

Živnostníci jsou „obtížný hmyz“, čišelo ze všech rozhodnutí minulé vlády. Ta současná je v demisi a jaká bude ta budoucí je zatím ve hvězdách. 
Doufáme že lepší.

Obecná situace venkovské turistiky (nejen) v ČR – problémové schéma, 

Na závěr bych si dovolil několik subjektivních postřehů, kdy pozoruji mezi ubytovateli několik (bohužel převážně negativních) trendů:

1. Snaha získat hosta zejména nízkou cenou, místo nabídky pestrých služeb a kvalitní péče o hosty – mnozí ubytovatelé ještě nepochopili, že o dovolené si chce host užívat a ne ušetřit. Nízkou cenou je lákána klientela, která místo útraty za další služby u jiných podnikatelů zanechá na místě pouze odpadky. Přechod na vyšší cenovou úroveň však vyžaduje velké úsilí se získáním jiných hostů, než byli ti levní a nese s sebou riziko, že se to nepodaří a nebudou hosté žádní.

2. Rezignace na získávání zahraničních hostů – začátkem devadesátých let byl mnoha podnikateli veřejně uplatňován systém dvojích cen - pro domácí klientelu nižší, pro zahraniční vyšší. Tento systém byl vůči zahraničním hostům diskriminační a byl v zásadě zakázán. S tím je nutno souhlasit. Bohužel však většina ubytovatelů upravila své ceny na úroveň tuzemských hostů a o zahraniční hosty do jisté míry ztratila zájem, protože jejich získání se postupně stává stále složitějším, k jejich kvalitnímu obsloužení a tím dosažení jejich spokojenosti je třeba větších znalostí (přinejmenším jazykových) a výsledný zisk je proto v porovnání s tuzemcem nižší..  

3. Nízká motivace k inovacím – převážná část kapacit na venkově je provozováno jenom jako doplňková aktivita. Zvyšování úrovně vyžaduje relativně vysoké investice, jejichž návratnost je nejistá. Mnohde chybí optimismus ohledně dalšího rozvoje a možností zlepšení současného stavu.

4. Většině ubytovatelů chybí vzdělání v oboru, z toho důvodu nejsou nabízeny služby na potřebné úrovni.

5. Malý zájem ubytovatelů o společný postup – zatím chybí příklady a přesvědčivé výsledky společného postupu, jedním z důvodů je absence státní podpory tohoto odvětví. Ubytovatelé nevidí ve společném postupu dostatek výhod.

6. Chybí státní podpora venkovského cestovního ruchu jako perspektivního a svému okolí prospívajícího odvětví – narozdíl od zájmových svazů jiných oborů (většinou potomků bývalé socialistické národní fronty), které inkasují každoroční tučné podpory ze státního rozpočtu.
Propagace – katalogy, webové prezentace 
Každý ubytovatel provozuje svou činnost s cílem získat co nejvíce hostů. Jak je ale získat? Způsobů je mnoho, o jednom, ve své době osvědčeném - katalogu, jsem se již zmínil, ale svět se mění a my musíme s ním. Dnes je, bohužel, výroba tištěné propagace již málo efektivní a není jiné cesty, než propagovat a prodávat své ubytování na internetu!

Web je nejdůležitějším propagačním kanálem marketingu cestovního ruchu!
Arthur Oberascher, ředitel Rakouské Centrály Cestovního ruchu.

Je zde však mnoho překážek a ty způsobí, že hosté, kteří by k nám možná rádi přijeli, jedou jinam - protože jsme je svou nabídkou nezaujali a pokud jsme je zaujali, byl možná problém si pobyt objednat. Možná nám chyběla správná jazyková verze, nebo ta správná adresa...? 
Internet je hvězdné nebe, kde je webových adres miliony a je proto nutné být zastřešen pod nějakou dobrou adresou na předních stranách vyhledávačů, ne stát osaměle se svou, sice levnou, ale komplikovanou adresou, kterou turista najde leda náhodou. To většina ubytovatelů nechápe
Jak toto vše překonat a být úspěšný? 
Je několik imperativů, které jsou pro úspěšný web nutností:
-	mít dobrou adresu – takovou, kterou host najde snadno na hlavních vyhledávačích (google, yahoo,...)
-	být čitelný – html kód se vyvíjí a stránky, sestavené v tabulkách jsou pro vyhledávače velmi špatně čitelné. MS Internet explorer není jediný prohlížeč a windows není jediný operační systém. Web musí být napsán v čistém html kódu a v kódové stránce utf-8
-	být živý – pravidelný přísun nových informací je nezbytností
-	být zajímavý – pokud si mají návštěvníci web zapamatovat a opakovaně se vracet
-	být marketingově účinný – stránka musí nenápadně ale účinně motivovat čtenáře k objednávce služby (nebo zboží). 
Náš Svaz si je těchto zásad vědom, nicméně splnit je všechny beze zbytku není jednoduché a není zadarmo. Díky spolupráci s agenturou CzechTourism se nám v r. 2006 podařilo vytvořit novou internetovou aplikaci, fungující pod „dobrými adresami“ - doménami www.prazdninynavenkove.cz, www.ruraltourism.cz a www.farmholidays.cz, která splňuje přísná kriteria čitelnosti a bezbariérovosti stránek. Systém je nejenom prezentační, ale obsahuje i promyšlený rezervační systém s napojením na možnost inkasa zálohy hosta z jeho platební karty.
Další zásady, uvedené výše, se snažíme plnit postupně – jejich naplnění je náročné na čas a schopnost práce s fotografiemi a textem. Momentálně se chystá modul pro přístup jednotlivých ubytovatelů na jejich prezentace a související registr členů a jejich kapacit s propojením na evidenci jejich plateb Svazu – členských příspěvků, plateb za prezentaci, certifikaci a dalších.
Na závěr pár marketingových bonmotů, kterými jejich autor, Čecho-kanaďan Vratislav Kuška, marketingový poradce, webový scénárista a fotograf, bombarduje české hoteliéry a další protagonisty cestovního ruchu zpoza velké louže:

Titulní stránka
je nejdůležitější stránka z celé webové prezentace.
Podle jejího VZHLEDU A OBSAHU se návštěvník rozhoduje, jestli navštíví další stránky, 
nebo jestli odejde na jinou, 
pro něj zajímavější webovou prezentaci, 
jejíž titulní stránka ho "chytne za srdce" tak, 
že chce vědět více.

Nezáleží tolik na tom, co se prodává,
jako na tom,
jak se to prodává!

Ani to nejlepší zboží se neprodává samo,
jak se ke své škodě přesvědčilo mnoho podniků, majících nejlepší výrobky a neúčinný marketing.
Ne nejlepší výrobek, nebo služba, vítězí.
Nejlépe marketingově nabízený výrobek nebo služba vítězí!

„Rád bych prodával za vyšší ceny, ale musí je respektovat i druhá strana“ 
(namítal jeden český hoteliér)

Tomu, aby i velmi vysoké ceny respektovala "druhá strana", se říká MARKETING.

Jedním z nástrojů ÚSPĚŠNÉHO marketingu jsou 
PRO DRUHOU STRANU I PRODÁVAJÍCÍHO 
(ALE NIKDY NE POUZE PRO PRODÁVAJÍCÍHO) ATRAKTIVNÍ PŘIDANÉ HODNOTY!

Žijeme v mediálním věku, 
kdy o úspěchu nerozhodují fakta, 
ale jejich mediální obraz.

Nezáleží na tom, jaké jsou nabídky a jaká je prezentace, ale na tom, 
jakým DOJMEM nabídky a jejich prezentace na možné zákazníky působí.

DOJEM je v marketingu nejdůležitější POJEM. Nevyvolá-li reklama správný DOJEM, je jen hnojem.

Marketing je způsob, jak prostřednictvím uspokojování potřeb ostatních lidí dosáhnout uspokojení potřeb svých.