Konferencia EUROGITES 2006
Hokovce, 7. a 8. decembra 2006

Téma konferencie:	
	Rozvoj vidieka a vidieckeho cestovného ruchu prostredníctvom zhodnotenia miestnych ľudských zdrojov a ľudského potenciálu v krajinách strednej Európy

Podpora spolupráce pri rozvoji vidieka
Viera Krakovská, podpredsedníčka ZMOS

	Vážené dámy, páni,

	spolupráca rôznych zainteresovaných subjektov zohráva v rozvoji cestovného ruchu na miestnej úrovni mimoriadne dôležitú, možno až kľúčovú rolu. Bohužiaľ, jej významu nezodpovedajú legislatívne podmienky, čo má spätný, dlhodobo negatívny vplyv na kvalitu spolupráce v území. 
	Pravdepodobne niet odborného fóra, na ktorom by sa nehovorilo o potrebe lokálnych združení cestovného ruchu. Diskusia trvá určite viac než jedno volebné obdobie, prax to potvrdzuje bez ohľadu na volebné obdobia samosprávy, parlamentu a vlády. Vo chvíli, keď návrh nejakého zákona prináša so sebou nároky na štátny rozpočet, stáva sa podpora cestovného ruchu frázou a rečníckou zábavkou, nie reálnym plánovaným cieľom. 
	Slovenská realita cestovného ruchu úmerne tomu vyzerá. 

	Ak teda mám  hovoriť o spolupráci na miestnej úrovni, budem hovoriť predovšetkým o zákone na podporu lokálnych združení cestovného ruchu, ktorý síce bol navrhnutý, aj nebol schválený. Napriek snahám mnohých zainteresovaných nebol tento návrh z dôvodov, že to bude mať vplyv  vo výdavkovej časti na štátny rozpočet..

	Vzájomné kontakty a spolupráca tak ostávajú v rovine želania a nadšenia, bez pravidiel a bez motivácie, bez premietnutia celoslovenských požiadaviek a cieľov. Áno, integrujúcu úlohu môže plniť aj obec, ale je to nekonečné prehováranie, presviedčanie, diskusia zainteresovaných, financie nijaké, každý subjekt zodpovedný sám za seba a neviazaný na nijakú spoločnú stratégiu, skrátka,  niečo na spôsob voľného krúžku amatérskych nadšencov. Lenže na amatérskom nadšení sa nedá vybudovať cestovný ruch s profesionálnymi kritériami a najmä nie s profesionálnymi výsledkami. 
	Roztrieštenosť subjektov a záujmov v cestovom ruchu je mimoriadne vysoká, niet nikoho, kto by viedol zainteresovaným k napĺňaniu celospoločenských záujmov, a tak si všetci strážia len záujmy svoje, mylne veriac, že to postačí. Možno postačí, ale iba na krátky čas.
	
	ZMOS ani nepripúšťa myšlienku, že by zákon o združeniach cestovného ruchu mohol byť zbytočný. Sme jeho neúnavnými obhajcami a spolutvorcami (áno?), pretože by mohol mať prínos z viacerých pohľadov.
1.	Naozaj by dostal „pod jednu strechu“ všetky subjekty cestovného ruchu.
2.	Doriešil by spôsob financovania združení, ktoré by vyjadroval, že na cestovnom ruchu sa podieľajú rôzne zložky – štát, samosprávne, kraje, obce, podnikatelia, mimovládne organizácie, obchod, služby, atď.
3.	Vymedzil by okruh činností, ktoré by združenia mali realizovať.
4.	Stanovil by isté povinnosti a pravidlá, čo by naozaj bolo veľké nóvum, pretože niektorí účastníci CR si myslia, že sloboda podnikania znamená slobodu bezohľadnosti voči ostatným.
5.	Bol by výrazom idey spoločného smerovania a vzájomného dopĺňania sa subjektov, čo má mimoriadny význam pre budovanie integrity strediska a územia.
 
	Práve zákon môže čiastkovú spoluprácu povýšiť na cieľavedomé usmerňovanie cestovného ruchu a založiť jeho reálny rozvoj na miestnej úrovni.

	Zákon by mal viesť ku zvýšeniu kvality poskytovaných služieb. Tá je naším dlhodobým problémom. Je to mimo iného aj preto, lebo sloboda podnikania láka ľudí bez ohľadu na schopnosti a znalosti. Podnikanie sa nám vďaka tomu sľubne rozvíja, akurát že niekedy doslova devastuje kvalitu a zmysel pre ňu. Keď obchod, častejšie však „kšeft“ dobre nejde, hľadá sa iná výnosná oblasť. Ibaže cestovný ruch sa na takomto prístupe vybudovať a pestovať nedá. V ňom to takto nefunguje, naopak, potrebuje vytrvalosť, dlhodobú starostlivosť, zainteresovaný, nie iba zaplatený, alebo niekedy iba zle zaplatený personál, zdokonaľovanie a rozsah ponuky, ktorú zákonite nemožno ponúknuť v prvých mesiacoch. 
	O kvalite a vzťahu k nej vypovedá aj vyhlasovanie stredísk cestovného ruchu. O postupe hovoriť nemožno, pretože nijaký nie je, o kritériách tiež nie, keďže ich naplnenie nemá kto posudzovať. Napokon nemožno hovoriť ani o vyhlasovaní, lebo niet nikoho, kto by takúto kompetenciu mal. A kontrola? Neznámy pojem. A tak dnes môže byť strediskom cestovného ruchu kedykoľvek ktorékoľvek miesto, podľa vlastných kritérií. Neviem, kto by sa vybral k lekárovi s podobne získanou kvalifikáciou; pokiaľ však ide o cestovný ruch, dokonca sa tvárime, že tento chaos a svojvôľa môže znamenať zmenu k lepšiemu! 
	
	Logická spojitosť by sa dala nájsť aj medzi lokálnymi združeniami cestovného ruchu a podporu eurofondov v budúcom programovacom období (2007 – 2013). Spoločne spracované a podávané projekty by mali mať prednosť; plnili by viac cieľov súčasne. 
	Takisto si dokážem predstaviť, že projekty lokálneho združenia cestovného ruchu by mali prednosť pri podávaní žiadostí z Environmentálneho fondu, alebo že by sa združenia zúčastňovali na príprave programov hospodárskeho a sociálneho rozvoja obcí. Do tejto kategórie by som osobne zahrnula aj prirodzené monopoly, ktoré by takisto mali mať stanovené aspoň minimálne povinnosti pri vybavení územia. V súčasnosti zohľadňujú iba svoje vlastné ekonomické záujmy,  ktoré na rozvoj územia nestačia. Náklady na vybavenie technickej infraštruktúry však môžu byť pre obce príliš vysoké. 

	Súčasná situácia na miestnej úrovni pripomína niekedy väčšmi boj než  spoluprácu. Zákon a jeho riadiace princípy by mohli prispieť k prepojeniu celoslovenských a miestnych záujmov a určiť pravidlá správania sa zainteresovaných subjektov v cestovnom ruchu. (Myslím tým, že napr. keby museli byť členmi, tak by nemohli na to kašlať a museli by sa nejako ľudskejšie správať.) Povinnosťou finančných príspevkov členov by prispel zákon k tomu, aby členovia mali záujem na jeho fungovaní, resp. minimálne by boli zvedaví, čo sa udialo s ich členskými príspevkami. Vzhľadom na to, že záujmy sú rôznorodé, museli by sa hľadať pri financovaní spoločné prieniky potrieb, čo by postupne tiež mohlo viesť k ukončeniu rivality a pochopeniu, že na rozvoj jednotlivého člena je potrebný aj rozvoj celého združenia.
Spolupráca medzi jednotlivými subjektami  na územiach miest a obcí je nevyhnutná.
Nevyhnutné je schválenie aj ďaľších dokumentov, ktoré riadia a organizujú život miest a obcí a hlavne ich obyvateľov a podnikateľov. Jedná sa hlavne o dokument ekonomického a sociálneho rozvoja a územný plán obce. Pri vypracovaní týchto dokumentov je nevyhnutné, aby sa pri ich  vzniku podieľali v čo najväčšej miere občania a podnikatelia, ktorí si môžu presadiť svoje vízie a plány do týchto dokumentov.  Je však veľmi dôležité, aby to nezostalo len na papieri. Dokument ekonomického a sociálneho rozvoja je jedným z dokumentov, ktoré sa vyžadujú pri žiadostiach o finančné prostriedky zo štrukturárnych fondov. 
Podľa tohto dokumentu  môžeme pripravovať dané územie na rozvoj.
	Je veľmi veľa možností rozvíjať naše mestá a obce podľa našich predstáv a predstáv podnikateľských subjektov , ale bez vzájomnej spolupráce , tolerancie  ako aj zjednotenia názorových rozdielov to nebude možné.
	Na záver preto chcem iba podčiarknuť, že kým nebude schválený zákon o lokálnych združeniach cestovného ruchu, ani tie najlepšie a najnezištnejšie aktivity neprinesú zreteľnú zmenu situácie a neposunú realitu k tomu, aby bola cieľavedome riadená a ovplyvňovaná.

	Ďakujem za pozornosť.
Predmet činnosti združenia
1.	Miestne združenie 
a.	koordinuje svojich členov pri tvorbe a realizácii programu rozvoja cestovného ruchu v obci, 
b.	tvorí a realizuje marketing cestovného ruchu, 
c.	presadzuje spoločné miestne záujmy v oblasti cestovného ruchu, 
d) pripravuje podmienky, navrhuje predmet produktu cestovného ruchu a ponúka ho na trhu cestovného ruchu, 
e) spolupracuje s orgánmi obce alebo samosprávneho kraja pri koordinácii rozvoja obce alebo samosprávneho kraja,
f) podporuje kultúrny, spoločenský a športový život a zachovanie kultúrneho dedičstva obce,
g) organizuje akcie a podujatia pre návštevníkov obce,
h) zabezpečuje propagáciu svojich členov,
i) poskytuje svojim členom poradensko-konzultačné služby v oblasti rozvoja cestovného ruchu,
j) zabezpečuje orientačno–informačný systém vrátane služieb turistických a informačných kancelárií,
k) zabezpečuje činnosti spojené s výchovou miestneho obyvateľstva vo vzťahu cestovnému ruchu,
l) spracováva projekty rozvoja cestovného ruchu v území svojej pôsobnosti, 
m) vytvára pre svojich členov vlastné systémy kvality a štandardy poskytovaných služieb v cestovnom ruchu a dozerá na ich dodržiavanie,
n) buduje a aktualizuje databázy a internetovú stránku s marketingovými faktografickými informáciami,

 
Príjmy a výdavky združenia
(1) Príjmami združenia sú najmä
a.	členské príspevky podnikateľov 5) 
1.	od 0,1 % do 0,5 % zdaniteľného príjmu z činnosti, ktorú vykonáva na území, na ktorom pôsobí združenie, ak ide o subjekt uvedený v prílohe č. 1, 
2.	od 0,1 % do 0,3 % zdaniteľného príjmu z činnosti, ktorú vykonáva na území, na ktorom pôsobí združenie, ak ide o subjekt uvedený v prílohe č. 2, 
b.	členský príspevok pre subjekt neuvedený v prílohách tohto zákona, ktorý stanoví valné zhromaždenie združenia, 
c) daň za ubytovanie,6) vo výške minimálne 30 % z vybraného objemu za predchádzajúci kalendárny rok,
d) príjmy z podnikateľskej činnosti združenia po zdanení,
e) príjmy z  kultúrnych, vzdelávacích, spoločenských alebo športových akcií organizovaných 
združením,
a.	dary od fyzických osôb a právnických osôb, 
b.	pôžičky, úvery a úroky,
h) granty, 
i) návratné zdroje financovania,
j) prostriedky mimorozpočtových fondov,
a.	iné príjmy.